Dette er min ven, Harry Allen.
Han er gift.
Han kan lide sin kone.
Det sker.
Undskyld, hr. Allen, havde De brug for mig?
Ja, frøken Jones.
Ring hr. Langley op.
Javel. Straks.
Selv har jeg har altid ment, ægteskab var en mild slags sygdom.
Som influenza eller skoldkopper,
som jeg var immun over for.
Det begyndte alt sammen den 5. september 1949,
da Harry ringede for at invitere mig til frokost på Cloud Room
og sagde, der var noget vigtigt, han ville fortælle mig.
Hvad er det, der er så forbandet vigtigt?
Skål for vores helbred.
Du er ikke ved at dø eller noget, gamle ven?
Nej. Tværtimod.
Nå?
Lad os snuppe et bord, før her bliver for fuldt.
Kan du lide Pat, Rich?
Jeg mener, er du glad for hende?
Selvfølgelig kan jeg lide Pat. Hun er din kone.
Du ved, jeg er glad for hende. Det har jeg altid været.
Selvfølgelig.
Hvad prøver du at sige?
Jeg går fra Pat.
Jeg tænkte, at jeg hellere måtte fortælle dig det. At du burde vide det.
Må jeg have lov at spørge, hvorfor du går fra Pat?
Fordi jeg vil være rigtig lykkelig.
Det lyder fornuftigt.
Jeg opfører mig meget fornuftigt.
Hvad hedder hun så?
Jeg kender dig og Pat godt nok til at vide,
at jeres ægteskab ikke er ulykkeligt.
I forhold til andre ægteskaber, har jeg altid syntes, det var ret godt.
Det mest vellykkede ægteskab, jeg kender til.
Hun hedder Kay. Kay Nesbitt.
Pat vil ikke tage det pænt.
Jeg ved det. Jeg har prøvet at sige det til hende. Jeg kunne ikke.
Jeg kan ikke holde ud at se nogen lide. Du kender mig.
Hvorfor bliver du ikke kæreste med Kay?
- Bare for at være sikker. - Som elskerinde, mener du?
- Bare for at være sikker. - Jeg er sikker.
Jeg har altid drømt om en kvinde, som virkelig var forelsket i mig, Richard.
For Pat betyder kærlighed kun én ting.
Hvad er det?
Sex.
Alt det andet, de romantiske drømme, selvbedraget,
det, du altid kalder: "Ønsket om at give og give," Harry,
det kan alt sammen koges ned til det. Sengen.
Kærlighed er sex.
- Resten er hengivenhed og venskab. - Du tager fejl.
Du tager fuldstændig fejl.
Du er et romantisk og sentimentalt fjols.
Hvis du ikke vil have sandheden, burde du ikke stille mig spørgsmål.
Men jeg elsker dig, skat.
Det gør jeg. Helt ærligt.
Jeg finder dig lige så tiltrækkende
som første aften, vi dansede sammen.
Det ved jeg, du gør.
Måske er jeg ikke skabt som andre kvinder. Jeg ved det ikke.
Jeg har prøvet at være en god kone for dig.
Fra den dag, vi blev gift,
hengav hun sig selv, hun blev levende.
Men kun fysisk.
Kun fysisk, Richard.
Jeg ved, nogle mænd kræver den slags sex, men
jeg vil have mere.
Vi er alle sammen nødt til at finde os i noget i livet, Harry.
Vi kan ikke få det hele.
Du kan ikke forstå det. Du har en ny kvinde hver anden uge.
Jeg er nødt til at finde en måde at forlade Pat.
Jeg er nødt til det. Jeg har besluttet mig.
Kære, søde, blide Kay.
Hvad i himlens navn tiltrak en pige som dig ved min ven Harry?
Det kunne jeg aldrig forstå.
Måske var du ensom.
Måske var du ramt.
Hvem kan i virkeligheden forklare en kvindes længsel?
Det har altid været lidt af en gåde.
Det var den følgende søndag, hvor, som det var vanen,
Harry og Pat gik hen for at spise frokost med deres datter Becky,
hendes mand Tom og deres barnebarn, lille Charlie.
- Goddag. - Hej.
Den skrækkelige hund.
Den skrækkelige kvinde.
Stakkels, gamle fru Walsh.
Så jeg sagde: "Du mangler evnen til at udtrykke dine følelser.
"Du er frigid i en freudiansk forstand,"
hvilket fuldstændig forvirrede hende, den stakkels kvinde.
Så jeg fortalte hende, at uden en meget seriøs analyse,
ville hun aldrig komme sig over det.
Vi talte om hendes barndom i en time.
Harry glædede sig allerede til sin aften med Kay.
Han havde arrangeret alt.
Alle hans undskyldninger var parat.
Det har altid været de velhavendes privilegium
at bruge deres arbejde som camouflage.
Jeg er nødt til at gå.
Harry, det er søndag.
Pligten kalder, skat.
Jeg er nødt til at starte tidligt på møderne i morgen.
Godt så. Det er din egen samvittighed. Men når ondskaben kommer til dig...
Jeg er virkelig glad for fjernsynet, skat.
Det er det eneste, jeg vil Kay. Jeg vil forkæle dig
og overøse dig med gaver og give og give.
Bare for at se dig smile.
Jeg elsker det smil.
Harry, du er sådan en romantiker.
Det er derfor, jeg elsker dig.
Han måtte ud af sit ægteskab. Han måtte have Kay.
Men hvordan?
Han kunne ikke klare at ødelægge Pats verden og få hende til at lide.
I sidste uge i sommerhuset
sagde John O'Brien til Newt Baum,
at ifølge ham kan en kvinde, der gør meget for sin mand, betale en høj pris.
Hvad tror du, han mente?
Det er vist alt sammen ret ukompliceret.
Han havde drukket. Du kender John.
Hvad er prisen, en god kone betaler?
Fortæl mig det.
Jeg ved det ikke.
Lad os droppe det. Du får ondt i maven.
Nej, fortsæt.
Han mente nok,
at hvis en gift mand forelsker sig i en anden kvinde,
er den hengivne kone overrasket og såret.
Hun husker ham, som han var.
Før de blev gift, og hun ser ham nu,
som hun har formet ham.
Et mere fuldført produkt alt i alt.
Et produkt, som en anden kvinde snart vil nyde.
Du har tænkt meget over det.
Jeg ved, du ikke elsker mig mere.
Nej.
Jeg elsker dig skam.
Pat.
Pat?
Tak for at komme på denne ugudelige tid.
Det hører med til jobbet.
Jeg troede, hun havde et hjerteanfald.
Ikke en dårlig måde at gå bort på, hjertetrombose.
Hvis du spørger mig, er det den nådigste død af alle.
Hurtig og nem.
Men, nej, hun har det fint.
Smerten i hendes bryst skyldes sandsynligvis en følelsesmæssig lidelse.
Kan du komme i tanke om noget, der kunne forstyrre hendes følelser?
Noget som helst?
Nej. Jeg kan ikke komme i tanke om noget.
Når det drejer sig om det modsatte køn, er flest mænd egoistiske.
Hvor bor hun henne, Harry?
- Fairhaven. - Jeg er ingen undtagelse.
Hun har et lille hus med en blomsterhave
og et anstændigt job i byen hos en tapethandler.
Jeg ville have Harrys pige.
- Det ligger tæt på dit sommerhus. - Ja, ikke langt derfra. Det stemmer.
Hvis du kommer forbi en weekend og besøger os i sommerhuset,
burde du stoppe op og sige hej til Kate.
Hun har ikke så meget at lave derude.
Når jeg ikke er der, sidder hun bare med en bog ved kaminen.
Hun læser meget.
Gør hun det?
Du skal lære hende at kende, som du kender Pat.
Hun vil da ikke se mig.
Hun ville elske at se dig.
Hun vil ikke have noget at gøre med én som mig, Harry.
Du ved, at ærlige, godhjertede kvinder løber skrigende væk,
når de ser mig komme.
Hold dig til mig, min ven.
Jeg skal nok få en god mand ud af dig.
Harry var på forretningsrejse, da jeg besøgte hende første gang.
Som en ven.
Eller en ven af en ven.
De ser fantastiske ud. Tak.
- Er det din far? - Ja, det er det.
Han døde af kræft dagen efter juleaften i 1931.
Det gør mig ondt.
Han ser ud som en rar mand.
Han var faktisk dranker.
Men han var rar, i hvert fald over for os børn.
- Tak. - Det var så lidt.
Det er min afdøde mand, Ronald.
Mændene i mit liv lever ikke så længe.
Jeg skal nok advare Harry.
Ja, gør det.
Ronnie og jeg flyttede herud, lige efter vi blev gift.
Men han blev meldt savnet, lige efter krigen startede.
Flåden erklærede ham officielt død.
Februar 1947.
Det er sjovt,
hvordan jeg blev ved med at håbe.
Hans lig blev aldrig fundet.
Undskyld.
Jeg havde ham kun i cirka tre år, men jeg fortryder ikke et øjeblik.
Du er heldig.
Hvorfor? Fortryder du noget?
Masser.
Og der kommer mere til.
Men for omtrent to år siden tog jeg mig sammen.
Og så med Harrys hjælp. Min kære, søde Harry.
Vil du have en rigtig drink?
- Ja, tak. - Okay.
Jeg vil gerne have en whisky. Uden noget.
Min mor kom og boede hos mig, da krigen startede.
Hun lærte mig at grine af alting.
For et år siden døde hun.
Tak.
Så her er jeg. Tungsindige, ensomme Kay.
Det er mit liv i en nøddeskal.
Hvad siger du til at gå ud og spise middag med mig?
Vi kunne tage ind til byen eller et sted i nærheden.
Kom nu. Du ville have godt af lidt forandring.
Hvorfor ikke?
- Tak. - Det var så lidt.
Problemet med Harry er,
at han er en mand, der afhænger af følelser for at opnå lykke.
Han er gift med en kvinde, som måske ikke har det på den måde.
Er det, hvad Harry siger?
Nej, det er, hvad jeg tror.
Harry har aldrig haft nogen, der virkelig var forelsket i ham.
Til nu.
Ja, til nu.
Han elsker dig meget højt.
Ja.
Det må være svært at være adskilt.
Jeg hader det.
Man siger,
at en kvinde har brug for at være elsket, og det er sandt.
Men det er ikke hele sandheden. Hun har også brug for nogen at elske.
Det lyder gammeldags.
- Men det er sandt. - Det er det sikkert.
Jeg vil tage mig af Harry, ligesom han tager sig af mig.
Du er hans nærmeste ven. Du ved det. Han er blevet såret og skuffet.
Jeg vil helbrede ham.
Som en sygeplejerske.
Tja.
Lad os bestille noget kage.
- Nej, jeg skal ikke have noget, tak. - Ét stykke kage. To gafler.
Tror du, det er forkert af mig at ville gifte mig med Harry?
Jeg kan ikke dømme over din samvittighed.
Så godt kender jeg dig ikke.
Jeg ønsker bare, han er lykkelig.
Det gør jeg også.
Og jeg kan gøre ham lykkelig.
Lykkeligere end han har været.
Så er det en aftale.
Er du forelsket i Harry?
Jeg elsker ham højt.
Er du forelsket i ham?
Ja.
Fornemmede jeg et øjebliks tøven?
Det mente jeg, jeg gjorde.
Det ønskede jeg.
Skal jeg komme ind til en sidste kop kaffe?
- Nej. Jeg er helt udkørt. - Okay.
- Jamen, så godnat. - Godnat. Tusind tak.
Hvornår skal du og Stephen giftes?
September den 3. er datoen, vi har fastsat.
Så går jeg glip af brylluppet. Jeg er ude at sejle.
Der var sket noget med mig.
Noget, jeg aldrig havde følt før.
Tanken om, at Harrys farveløse læber
skulle have lov til at presse sig mod Kays mund, pinte mig dag og nat.
Jeg elsker dig.
Hvor var han nu?
Med sin kone, som en god husbond burde være?
Eller med Kay? I hendes hjem?
I hendes arme?
I hendes seng?
Jeg var nødt til at finde ud af det.
- Pat, hvordan har du det? - Fint, Rich.
- Hvad med dig? - Jeg kunne ikke have det bedre.
Hvordan har den gamle det?
Ude af byen. På forretningsrejse. Som sædvanlig.
Det vidste jeg ikke.
Det gjorde han heller ikke. Han glemte det fuldstændig.
Jeg ved ikke, hvor han ville være, hvis han ikke havde mig til at holde styr.
Kan du høre mig, Rich? Vi har haft problemer med forbindelsen.
- Rich? - Ja. Jeg kan sagtens høre dig. Jeg...
Jeg er vist bare lidt træt.
Du lyder, som om du har brug for ferie.
- En stille weekend i jeres sommerhus. - Når som helst.
Du ved, dit værelse altid står klart.
Jamen tak. Tusind tak, Pat.
- Og godnat. - Godnat, min kære.
Pat Allen kunne ikke forestille sig, hendes mand ville lyve for hende.
Hendes kvindelige intuition tog fejl.
Jeg har aldrig troet meget på den.
Jeg tror endnu mindre på den nu.
- Hvor langt skal du? - Et par kilometer ned ad vejen.
Tak, fordi du stoppede, kammerat.
Har du noget imod, jeg skruer lidt op for varmen? Det er iskoldt derude.
Jeg hedder Alvin. Alvin Walters.
Hyggeligt at møde dig, Alvin.
Vil du have en smøg?
Nej, tak.
Du er ude sent.
Jeg var sammen med min søster. Min ældste. Hvad med dig?
På besøg hos en ven.
- Hvor bor din søster? - I Ferndale.
Hun døde her til aften.
Det gør mig ondt.
Meget ondt.
Hvis jeg skal være helt ærligt, så var jeg glad for, hun døde.
Hun var dårligt nok i live de sidste syv måneder.
Vi skal alle sammen dø en dag.
Det handler ikke om at dø, men hvordan man dør. Hun døde dårligt og langsomt.
Begge mine forældre døde, da jeg var ung, så jeg er ikke uvant med døden.
De sidste to dage var det rigtig slemt.
Så borede sygdommen sig vej gennem hendes mavevæg,
og så var hun borte.
"En velsignet frigørelse," kaldte hun det, og det er sandheden.
Det var en velsignet frigørelse.
Det endte bare.
Mildred har fået fred nu. Det er hovedsagen.
Hun er lykkelig.
Og så,
med det uskyldige strøg af hans kone hånd,
var Harry kommet til en beslutning.
Han var nødt til at dræbe hende. "En velsignet frigørelse."
Det var den eneste logiske måde for ham at skåne Pat for at lide.
Han tvivlede aldrig på det igen.
Når først følelserne forbundet med beslutningen om drab aftager,
tager den dybere følelse forbundet med forbrydelsen over.
TOKSIKOLOGI: EN HÅNDBOG FOR FYSIKERE
Mellem planen og den endelige handling
er der en stor kløft.
Forskellige former for forgiftning - ALTRAPEINE
De skal være forsigtig med Altrapeine.
- Det kan være farligt. - Ja, jeg ved det.
Jeg holder det godt skjult i mit mørkerum.
- Hvis der er børn til stede... - Nej.
Jeg har ikke nogen børn. Tak.
Jeg er nødt til at bede Dem skrive under.
- Dér, hvor der står "x". - Selvfølgelig.
Her, hvor der står "x". Hvis det ikke gør noget.
Alvin er mit navn. Alvin Walters.
Hvilken slags har De?
Kamera.
Alle slags.
Undskyld, hr?
De er nødt til at betale.
Undskyld mig.
Hvordan var turen, skat?
Intet usædvanligt.
Du har stadig frakke på. Fryser du?
Jeg ville bare se dig, før jeg gjorde mig klar til at gå i seng.
Jeg har også savnet dig.
Jeg synes, vi skulle tage i sommerhuset i weekenden. Være lidt alene sammen.
Hvad med vores planer med hr. Og fru Arnoff?
Aflys dem.
Jeg vil være alene med dig.
Okay.
Jeg tager måske lidt tidligere derop.
Okay.
Jeg gør mig klar til at gå i seng.
Godnat.
Godnat. Jeg elsker dig.
Fredag eftermiddag, den 7. oktober,
tog jeg fri resten af dagen og kørte nordpå til hr. Og fru Allens sommerhus.
Jeg havde besøgt Kay en del gange på det tidspunkt.
Men i dag vidste jeg, Harry ville være der.
Jeg var rastløs.
Jeg måtte vide, hvor lang tid jeg havde, før Harry gik fra Pat.
Før jeg mistede Kay for altid.
Vorherre bevares!
John O'Brien.
O'Brien var med i Harrys og Pats omgangskreds.
En ikke talentløs forfatter af ikke-udgivet fiktion.
Og den eneste af os, der faktisk kæmpede mod tyskerne.
Han boede alene i nærheden og kørte ind imellem ind til byen
efter drinks og inspiration.
Richard?
John.
Jeg ville bare hilse på Pat og Harry og få lidt frisk landluft.
"Assyreren kom ned som en ulv i folden."
Ja.
- Kom ind denne vej. - Tak.
- Hvordan har du det, Richard? - Godt. Tak.
Hej, Pat.
Har I en seng til en gammel ven?
Selvfølgelig har jeg det, Rich. Det ved du, ellers ville du ikke være her.
Sikke en dejlig aften, det er.
Ja, ikke? Det er en skøn aften.
Det bliver vist også godt vejr i morgen ud fra solnedgangen at dømme.
Jeg burde købe et hus på landet.
Det burde du.
Ja.
Måske gør jeg det en dag.
- Vil du have en kop kaffe? - Nej, tak.
- Jeg kan sætte noget over. - Ikke, hvis det kun er til mig.
Jeg kunne godt drikke en kop.
Og nogle kager, hvis du har det, Pat.
Måske ville Richard foretrække en whisky med soda
for at få varmen oven på køreturen.
Det tror jeg godt, Pat kunne skaffe, Rich.
Jeg tror, en kop kaffe rækker, tak.
Selvfølgelig.
Måske skulle jeg gå ovenpå og friske mig lidt op.
Jeg har vist glemt min weekendtaske.
- Det er jeg ked af. - Jeg skal nok overleve.
Nå... Nu ved du det, ikke?
Ved hvad?
Hvordan situationen er mellem Pat og mig.
Ja, det gør jeg vel.
Jeg ved i det mindste, hvordan tingene ser ud til at være.
Men tingene er ikke altid, som de ser ud til.
Jeg så dig kysse hende, hvis det er det, du mener.
- Det er akkurat, hvad jeg mener. - Jamen det vedkommer ikke mig.
Jeg er ikke gift med Pat, og jeg har ikke brug for at skabe problemer.
Pat er ikke den første kvinde, der flirter, når hendes mand er ude.
Det er ikke flirten.
Hvad mig selv angår,
har jeg ikke set noget. Ilden kan lave sære numre.
Jeg skal ikke fortælle historier,
der kunne være bygget på en livlig fantasi.
Jeg er meget forelsket i John.
Og han er forelsket i mig.
Sådan er det.
Så.
Skilsmisse?
Nej.
Ingen skilsmisse.
Aldrig nogensinde?
Jeg har indgået en aftale med Harry, og jeg holder den.
I sygdom og sundhed.
Hvis bare han ikke behøvede mig sådan...
Men jeg er det eneste, han har her i livet, forstår du?
Han har ingen.
Jeg er meget glad for Harry.
Jeg kan ikke holde tanken ud om, hvad han ville gøre, hvis jeg forlod ham.
Tror du, han kunne finde på at begå selvmord?
Måske ikke lige det.
Han kunne begynde at drikke. Måske.
Hans tøj ville se sjusket ud.
Han ville være ensom.
Han ville ende med en eller anden tøs,
som ville ødelægge ham og tage alle hans penge fra ham.
Hvad mener du, John?
Jeg tror, Pat kender ham bedst.
Den stakkes fyr har ikke moret sig meget her i livet, det er sikkert og vist.
Vil I vide, hvad jeg synes?
Gerne.
Han ville være fortabt uden dig, Pat.
Han ville sikkert prøve at dræbe smerten på en eller anden måde.
Måske ved at drikke.
For meget til at starte med.
- Nej, tak. - Og hans arbejde.
Jeg kan ikke udholde tanken om, hvad den ydmygelse ville gøre ved ham.
Og tænk på dig selv, Pat.
Jeg er ikke sikker på, man kan bygge sin lykke
på en andens ulykke.
Nogle kunne.
Men ikke nogen med din samvittighed.
Du er for god.
Tak, fordi du er så ærlig.
Tror du ikke, han ville gifte sig igen?
Med en eller anden sød kvinde.
Nej, det tror jeg ikke.
Jeg tror ikke, Harry nogensinde ville forelske sig igen.
Pat er hele hans verden.
Glem ikke, jeg har kendt ham, siden vi var små.
Harry ankom sent den aften, ikke lang tid efter, O'Brien var gået.
Han var skuffet over at erfare, at jeg var der.
Jeg vidste ikke hvorfor på det tidspunkt.
Jeg kendte ikke til hans planer for Pat, og at han ville være alene med hende.
Jeg sætter vand over.
Jeg vidste ikke, der var en morder i huset.
- Godaften, Rich. - Godt at se dig, Harry.
Er det ikke utroligt, så koldt det er?
Jeg skal nok tage det.
Lige, hvad jeg har brug for.
Medicinalvarer.
Det er fremtiden.
Jeg kunne godt bruge et aktietip, hvis du har et, Harry.
Jeg kunne godt bruge en drink.
Harry!
Han faldt bare i søvn og døde.
Åh, Pat.
Harry.
Stakkels gamle Brutus.
Hans hjerte stoppede bare.
Værsgo.
I det mindste måtte han ikke lide.
Det var en prøve.
Det bekræftede, hvad Harry var i stand til.
Du må komme og bo med Kay og mig, når vi er gift.
Hvornår vil du fortælle Pat det?
Om ikke så længe.
Da jeg så hende stå der,
blev jeg pludselig ramt af en bølge af den mest frastødende sentimentalitet.
Jeg havde aldrig troet, at jeg kunne bevæges
til at ofre min egen længsel efter Kay.
Men det var, hvad jeg nu agtede at gøre.
Det gav mig en følelse af lykke.
Jeg vil fortælle sandheden.
Jeg vidste nok til at gøre dem alle fri.
Pat?
Ja?
Pat...
Hvad er der, Rich? Vær sød fortælle mig det.
Jeg kunne tage ind til byen og købe en sten med Brutus' navn på, hvis du vil.
Ja.
Det ville være sødt. Hvad siger du, Harry?
Ja, hvis du vil.
Hvis bare Harry var blevet stående ved graven et minut længere,
ville så meget have forandret sig.
Det viste sig at blive sidste gang, jeg blev ramt af den slags sentimentalitet.
Hvad er det for en larm? Er der gået ild i dig?
Tag noget tøj på og kom i sving.
Vi skal ud at fejre.
- Hvad i himlens navn skal vi fejre? - Det beslutter vi i bilen.
Kom nu, landmus. Skift til noget smart og lad os komme af sted.
Lad os ikke spilde tiden.
En aften som i aften skal en smuk pige som dig skal ikke sidde alene hjemme.
Hvad er der så specielt ved i aften?
Der er ikke noget specielt ved i aften. Kom nu, af sted.
- Får jeg 10 minutter? - For lang tid. Syv minutter.
Hestene fryser udenfor.
Hvis kusken vil have en drink til, kan han tage selv.
Det vil kusken!
Der er kun 20 minutter tilbage af filmen.
- Det gør ikke noget. - Det gør det virkelig ikke.
Skal vi gentage det næste uge?
Der er en fremragende ny film i Hollywood-biografen.
Jeg tror ikke, Harry ville have noget imod det.
Tja...
Jeg tror, han ville være en smule jaloux.
Vi kan ikke gå sammen i byen. Han kunne blive såret.
Jeg er ikke sikker på, Harry har ret til at føle sig såret.
Hvad mener du?
Det ved du, lige så godt som jeg gør, Kay.
Det gør jeg vel.
Det er bare svært for ham at finde en måde at gå fra hende på.
Jeg ville nødig være i Harrys sted.
Han prøver altid at gøre alt så perfekt.
Det ved jeg nu ikke rigtigt.
Men jeg ved, du er det.
Perfekt, altså.
I mine øjne.
Du ved, Kay,
det bliver svært at bygge din lykke på en andens lykke.
Nogle folk kunne.
Men ikke folk med din samvittighed.
Ikke på den måde.
Vil du med indenfor til en godnatdrink?
Eller en godnatdrink efter en godnatdrink?
En godmorgendrink?
Næsten.
Selv jeg har mine grænser.
- Okay. Godnat. - Godnat.
Må jeg overtage cigaretten?
Det, der er tilbage af den.
Hvis du vil.
Hvorfor?
Fordi den har rørt ved dine læber.
Godnat.
Jeg hørte én fra Texas sige det til en køn brunette
efter Paris' befrielse.
Det var lidt sentimentalt.
Men det virkede. Og det kom fra hjertet.
Den 26. oktober.
Harry Allen er lige så fornuftig og rolig som dig og mig.
Han var bare overbevist om, at det at få Pat skulle falde i søvn for evigt,
uden frygt, og i sit livs blomstring,
ikke medførte nogen trængsler.
Hvad var alternativet?
Et liv i lidelse og ensomhed? En forladt kones ydmygelse?
Harry elskede Pat for højt til at lade det ske.
- Du ser særligt køn ud til morgen. - Tak skal du have, skat.
Som én af de der reklamer for sovemidler, man ser i ugebladene.
"Drik et glas Sov Godt og få otte timers søvn
"og bliv en skønhed som mig."
Jeg tror ikke, de ville sælge meget, hvis de hyrede mig.
De ville sælge masser af sovemidler med dig, Pat.
Du er smukkere i dag, end du nogensinde har været.
Tak.
- Lad os feste her til morgen. - Du ved, jeg ikke burde.
Spis, drik og vær glad, min kære.
Jeg smager på alt. Det lover jeg, skat.
Det er avisen. Lad mig gå ned og hente den.
Jeg føler mig som en dronning!
- Vil du have et stykke ristet brød til? - Ja, tak.
Ikke så meget smør på denne gang, tak.
Har du haft fordøjelsesproblemer igen?
Det er ikke så slemt. Det sædvanlige.
Men tager du stadig din medicin?
Som foreskrevet. En teskefuld før sengetid.
Nogle gange ved frokosttid. Det afhænger.
Det er godt.
- Tag en pølse til. - Nej, jeg burde ikke.
Det tog lang tid at lave den.
Helt ærligt, Harry. Jeg ved ikke, hvad vi skal spise
resten af ugen til morgenmad.
Harry?
Harry, har du set min medicinflaske?
Hvad foregår der derinde?
Jeg er i bad.
I bad? Hvorfor i himlen er du det?
Jeg glemte at gå i bad i morges.
Jeg er vist ikke mig selv i dag.
Det har du vist ret i.
Har du set min medicinbeholder? Jeg skulle ikke have spist den pølse.
- Hvad, flasken? - Ja.
- Jeg har den her. - Hvorfor har du den derinde?
Jeg har ondt i maven.
Jeg tænkte, jeg ville stjæle lidt fra dig, hvis det ikke gør noget.
Din stakkel. Sikke en rodet dag.
Jeg er ikke noget at samle på som kok, hvad?
Brug tandbørstebeholderen, ikke skyllebægeret.
Pulveret gør glasset så svært at pudse.
Det skal jeg nok.
Værsgo.
Tak.
Tager du den ikke nu?
Ikke lige nu. Jeg har det bedre.
Jeg tager en dosis før frokost og én til før sengetid.
Det burde rette op på skaden.
Jeg beklager.
Det var en dejlig morgenmad. En dejlig gestus, skat.
Farvel, Harry.
Farvel, Pat.
Pas på dig selv.
Det skal jeg nok.
Jeg beklager.
Vær ikke fjollet.
Harry.
Harry, hvad mener du?
Undskyld mig et øjeblik.
Operatør.
Jeg har ringet hjem igen og igen.
Der er en sær ringetone. Vi har haft det problem før.
Hvilket nummer har De ringet til?
42392.
Vent venligst.
Jeg beklager, forbindelsen virker ikke.
Kan du ikke ordne det straks? Det er meget...
Jeg melder det til den tekniske afdeling.
Far?
Nej, Charlie, lad mig tale med din mor.
Bedstefar, er det dig?
Kald på din mor, Charlie.
Hvornår kommer du og besøger mig, bedstefar?
Det ved jeg ikke, søde. Gå ud og leg.
Fru Walsh? Det er Harry Allen, Deres nabo.
Jeg ville høre, om De ville være sød at gøre mig en tjeneste.
Jeg har prøvet at ringe til min kone, men forbindelsen virker ikke.
Skal jeg gå over og se, om hun er hjemme?
- Ja. - Vent et øjeblik.
Hold kæft! Hold nu bare kæft!
Hr. Allen?
- Hr. Allen? - Ja?
Der er ikke nogen, der svarer.
Jeg kunne skrive en seddel og stikke den ind under døren.
Det er sødt af Dem, fru Walsh.
Kunne De bede hende ringe til mig?
Hun kan bruge min telefon, hvis hun vil.
Selvfølgelig.
Mange tak, fru Walsh.
Farvel.
Er alt i orden, hr. Allen?
Hvorfor skulle det ikke være det?
De så bare lidt bleg ud, det er alt.
Pjat.
Undskyld, jeg snerrede af Dem, frøken Jones.
Jeg tror, jeg er ved at blive forkølet. De ved, hvor jeg hader at være syg.
Jeg giver Dem nogle af mine piller, hr. Allen.
Jeg har nogen i min skuffe. De er fantastiske.
- Det gør ikke noget. - Man tager en rød én om morgenen,
en grøn én ved frokosttid, og en gul én, før man går i seng.
- Det er ligegyldigt, hvornår man starter. - Jeg har ikke brug for det.
Det virkede for min søster. Og Milt i shippingafdelingen, han sværger til dem.
Jeg vil bare have, De har det godt.
Ellers kunne fru Allen blive smittet.
Hr. Allens kontor.
Ja, selvfølgelig.
Når man taler om solen.
Hallo?
Hallo, Harry. Hvad er der galt?
Fru Walsh lagde en besked ved døren og bad mig ringe til dig.
- Egentlig ikke noget. - Åh, godt.
Jeg var bekymret. Det ligner ikke dig at ringe i løbet af dagen.
Forbindelsen virkede ikke.
- Hvor ringer du fra? - Hjemme fra fru Walsh.
Jeg vaskede hår, da hun ringede på tidligere.
Jeg ringer til telefonselskabet herfra.
Hvordan har mavsen det?
Bedre, tak. Jeg har ikke taget noget.
Jeg tager bare den sædvanlige dosis i aften før sengetid.
Jeg skal til en skrækkelig middag i aften med nogle lokale producenter.
Jeg kommer sent hjem. Det var bare det, jeg ville sige.
Det er i orden. Jeg går ind og ser den dér film i Arabian.
Den går sikkert ikke meget længere.
- Den skulle være god. - Du skal ikke holde dig vågen for mig.
Du kender den slags middage.
Jeg ligger i min seng kl. 23.30 som sædvanlig. Det lover jeg dig.
Farvel.
Harry, du må hundefryse.
Kom ind. Jeg har ild i pejsen.
Vil du have en gin-tonic?
Jeg vil hellere have en whisky med soda, hvis du kan undvære det.
Selvfølgelig kan jeg det, Harry.
Det er din under alle omstændigheder. Du købte den.
Lad være med at sige, at de ting, jeg køber, er mine, skat.
De er vores.
Godt så. Skål. Og Gud velsigne os.
- Gud velsigne os. - Amen.
Hvis der er en Gud.
Kunne du ikke forestille dig, der ikke var nogen?
- I denne ondskabsfulde verden. - Jeg vil helst tro, der er en Gud.
Hvordan skulle vi ellers forklare al den regn,
der lige pludselig væltede ned?
- Harry, har du det godt? - Ja, tak, skat.
Jeg har det fantastisk.
Jeg har det fantastisk, når jeg er sammen med dig.
- Du ser lidt sær ud. - Jeg er bare lidt forkølet.
- Jeg har det fint nu. - Okay.
Du skulle ikke være kommet, hvis du er forkølet.
Ikke en aften som i aften.
Og ikke være her med dig?
Nej, tak.
Du må hellere tage et par aspiriner, før du går i seng.
Hvad griner du af?
Kære Kay, jeg elsker dig så højt.
Intet skræmmer mig, når jeg er sammen med dig.
Skal jeg ikke sætte lidt suppe over til dig?
Jeg hjælper dig.
Der er ikke rigtig noget, du kan gøre.
Det er der altså ikke. Det er bare suppe. Den skal bare varmes op.
Gå ind og sæt dig ned.
Jeg kommer til at savne dig.
Jeg er tilbage om et øjeblik.
Kom nu, tag en drink til.
Hvad er der i vejen, Kay?
Du er meget eftertænksom i aften.
Det har jeg god grund til at være.
Hvad er der i vejen?
For Guds skyld, sig mig det. Sid ikke bare der.
Hvad er der galt?
Harry,
- jeg vil ikke have, du opfatter det forkert. - Opfatter det forkert?
Hvad skulle jeg kunne opfatte forkert? Kay, hvad er der galt?
Harry,
der er ingen, der betyder så meget for mig som dig.
Sådan, som du gør.
Det har der aldrig været, siden Ron døde.
Jeg kan bare ikke fortsætte med det her, min kæreste.
Jeg har tænkt meget over det.
Jeg synes ikke, det er rimeligt over for Pat.
Jeg synes ikke, det er rimeligt over for dig
eller over for mig.
Kay, vær sød ikke at gøre det.
Kan du ikke se, hun altid ville være mellem os?
Ville hun det?
Det tvivler jeg på.
Jeg vil være lykkelig.
Med dig.
Men jeg kan ikke tage den chance.
Jeg ville gerne have giftet mig med dig, Harry. Men ikke på den måde.
Vi kan ikke bygge vores lykke på en andens ulykke.
Nogle folk kunne,
men ikke folk med vores samvittighed.
Hvilken anden mulighed er der?
Harry,
det er lige så svært for mig, som det er for dig.
Så lad os ikke tage den endelige beslutning i aften.
Jeg vil ikke have det anderledes i morgen.
Lad os bare se, om vi kunne gå gennem resten af vores liv
uden yderligere skade.
Tak for den venlighed, du har udvist mig.
Og for middagen i aften.
Harry, lad det ikke ende sådan.
- Hvordan? - I bitterhed.
Lad det heller ikke ende sådan.
Du synes, jeg er et uhyre, ikke?
Jeg synes, du burde have sagt det til mig noget før.
Du gjorde det rette, min kære.
Det gik så hurtigt.
Må jeg...
Må jeg få de breve tilbage, jeg skrev til dig, Kay?
Nu?
Det er lettere for os begge, hvis de breve er ude af verden.
Jeg kan brænde dem.
Jeg vil hellere have dem.
Harry, de ligger spredt rundt omkring.
Men så brænd dem i morgen tidlig, Kay.
Dem alle sammen.
Uden tøven. Tak.
Harry.
Du...
Lad os lade som om,
jeg bare løber ned til butikken efter en flaske gin.
Eller, endnu bedre, at jeg aldrig har været her.
Jeg har mistet alt i aften.
Og jeg vil helst ikke tænke over det.
Jeg ligger i min seng kl. 23.30 som sædvanlig.
Værsgo.
Er De klar over, der kun er én af deres baglygter, der virker?
Nej, det er jeg ikke klar over.
De skal ikke tro på mig.
Hvorfor kigger De ikke selv efter?
Nej, det er i orden, jeg tror på Dem. Kan vi ikke ordne det hurtigt?
Stig ud af bilen.
Det er bare en dårlig forbindelse.
Lad mig se Deres kørekort.
De har vel ikke tænkt Dem at give mig en bøde for det?
Kører De uden kørekort?
Nej.
Selvfølgelig har jeg... Her.
- Har De travlt, hr? - Nej.
Men jeg burde snart være hjemme.
Det skulle De har tænkt på, før De valgte at bryde loven.
Jamen jeg har ikke brudt loven.
- Alt er i orden. - Godt, tak.
- De må nu gå. - Godt. Tak.
Du er tidligt hjemme.
Er du okay, Harry?
Jeg må være faldet i søvn.
Åh, skat, hvad er der galt?
- Du skal vide det. - Vide hvad?
Hvor meget, jeg har brug for dig.
Jeg ved det, skat. Jeg har altid vidst det.
Det er sjovt, jeg var sikker på, flasken var halvtom.
Jeg må være ved at gå fra forstanden.
Vi bliver vist ældre.
Ja, det gør vi.
En smule for fastgroede i vores vaner, er vi ikke?
Jo.
Jeg elsker dig, Pat.
Jeg elsker også dig.
Harry?
Skal vi ikke tage et sted hen sammen, bare os to?
Det kunne jeg godt tænke mig.
Hvordan var filmen?
God.
Det var en god film.
Så Harry og Pat Allen genoptog deres liv sammen,
som ægtepar gør.
Kay og jeg ville vente til næste vinter med at afsløre os.
Vi ville vist bare være venlige på vores egen måde.
For at lade Harrys smerte aftage.
Hun er en dejlig pige.
Du er en heldig mand.
Det er jeg vel.
Det er du.
Det kunne ikke være sket for en bedre fyr.
- Tak, Pat. - Hvor seriøst er det?
Det er meget seriøst.
Så seriøst, det nogensinde har været for mig.
Der er noget virkelig fantastisk mellem os.
Taler vi om ægteskab?
Ja, ægteskab.
- Hvis hun vil have mig. - Selvfølgelig vil hun have dig, Rich.
Hvor kunne hun afslå?
Vent.
En skål.
For Richard og Kay.
For os.
For os alle.
For livet!
Det var senere den aften, at Harry fortalte mig alt.
Det var en sjov historie, på sin egen måde,
om en mand, som prøvede at forgifte sin kone,
og så indså, han ville være fortabt uden hende.
Tre ord.
Trommeslageren er på vejen.
Så blev vi gift,
Kay og jeg.
Vi var skabt for hinanden.
Harry var min forlover.
Byggede vi vores lykke på andre folks ulykke?
- Det må I bedømme. - Vej. Vej. Vej.
De af jer, som ved, hvad der foregår
i tankerne på den person, der sover ved siden af jer...
- Vejen til Marokko! ...ræk venligst hånden i vejret.
Jeg ved, I ikke kan. Ikke ærligt.
Tak for i aften. Godnat, kammerat.
- Næste gang er det din tur. - Pas på dig selv. Godnat.
- Tak. - Godnat!
Harry Allen var den ædleste mand, jeg nogensinde har mødt.
Han nævnte aldrig sit tab for mig.
Kom så, lille ven!
Jeg tror faktisk, det var en ny start.
Det er sjovt, er det ikke?
Hvad vi gør for kærligheden.